Până în această zi, ați trăit aici, la adăpost de toate pericole lumii.
Părintele Scarpă v-a iertat cu blândețe toate gândurile vinovate și slăbiciunile.
Maica Giulietta v-a condus studiul și recreerea cu toată bunătatea ei.
Ați fost că puiul în coaja lui de ou,
ca un miel în pântecele mamei sale.
Decizia unică pe care a trebuit să o luați,
singure, în tainița conștiinței voastre,
în adâncul inimii voastre, și, sper,
cu toată luciditatea inteligenței voastre,
a fost aceea de a vă dedica viața lui Isus.
Mă tare tem că unele dintre voi nu au măsurat gravitatea acestei decizii...
și au ales să renunțe la lume ca să scape de ea, să se ascundă de ea.
Pentru a începe lupta lui Dumnezeu vă veți depune jurămintele.
Asupra acestora, niciodată nu veți putea reveni.
Nu confundați frica de Dumnezeu cu teama de viață.
Aceasta va face obiectul întâlnirilor noastre la exercițiile spirituale pe care le conduc.
Voi încerca cât voi putea să vă fac să înțelegeți toată gravitatea...
și importanța angajamentului pe care-l veți lua.
Ce înseamnă smerenia.
Ce este castitatea.
Ce este sărăcia.
Nu voi ezita să pun confuzie în sufletele voastre.
Isus a spus:
"Credeți că am venit în mijlocul vostru să aduc pace pe Pământ ? Nu, vă spun,
"ci discordie.
"De acum încolo, într-adevăr,
"într-o familie de 5 persoane, vor fi împărțiți 3 contra 2, 2 contra 3.
"Tatăl împotriva fiului. Fiul împotriva tatălui.
Mama împotriva fiicei. Fiica împotriva mamei."
Călugărița începătoare
versiunea românească: theo_buzau@yahoo.com
Copila mea,
Don Paolo vrea să-ți pună unele întrebări personale în interesul tău și al nostru.
Mi s-a spus că ai exprimat îndoieli cu privire la vocația ta religioasă.
Eu ?
Mi s-a spus și că ai fi fost forțată să devii călugăriță.
Cine v-a spus această minciună ?
Juruința ta nu te leagă nicicum. Nimeni nu te va reține aici, ești liberă.
Nu înțeleg...
Știu că nimeni nu mă ține forțat aici.
Poți părăsi conventul oricând dorești. Lmediat, dacă asta-ți e dorința.
Maica Giulietta mi-a spus-o în ziua când am decis să port voalul.
Dar niciodată nu am luat în considerare o astfel de eventualitate.
Maică, te rog să mă lași singur cu novicea.
Poți părăsi mănăstirea oricând dorești. Lmediat, repet.
Trebuie să fii sinceră, chiar acum.
Trebuie ! Nu există nici un martor care să te influențeze.
Vreau să port voalul.
E singurul lucru la care aspir. Sunt absolut sigură pe mine însămi.
S-a primit o scrisoare anonimă, la episcopat.
Ea spune că decizia ta de-a rosti jurămintele
e determinată de factori străini voinței tale.
Cum puteți lua în serios astfel de lucruri oribile ?
Crezi că cineva are un interes, vrea să te calomnize ?
Nu știu. Nu-mi pasă.
Sunt singură. Și singură am decis să-mi consacru viața lui Dumnezeu.
Nu știu.
Maică...
Bună ziua, măicuță.
Te-am văzut ieri. Ai mers un pic prea repede.
Ai dreptate. Ba chiar am primit o amendă.
Maică, n-am văzut-o pe Mărgărita Passi. Unde este ?
Mama ei n-a venit. Într-o zi ca asta...
Am considerat că bucuria colegelor ei ar întrista-o pe Rita.
Și-atunci, i-am dat permisiunea să meargă în grădină.
Când ne-am ales voalul, e duios să știi că te iubește cineva dincolo de aceste ziduri.
Am experimentat asta. Și Biserica știe.
De aceea am instituit o astfel de ceremonie.
Maică, familia Julianei vrea să te vadă.
Scuzați-mă, părinte.
- Bună ziua, Măicuță. - Bună ziua.
Respectele mele, maică.
- Asta-i pentru tine. - Mulțumesc.
Juliana noastră se va chema sora Therese.
Foarte bine.
Părinte, am nevoie de ajutorul dvs.
Nu mă mai îndoiesc:
viața religioasă ar fi ca moartea pentru mine.
Nu vreau să-mi pronunț jurămintele. Nu pot.
Nu pot !
Ridică-te !
De ce m-ai mințit ieri ?
Da, am mințit.
Dar nu am putut rezista privirii dvs.
Îmi venea să mor fiindcă nu eram așa cum gândeați că aș fi...
Cea care aș fi dorit să fiu.
De ce te-ai mințit ani de zile, ba chiar și pe toată lumea ?
Don Scarpă, duhovnicul meu, ați putea spune ce eforturi am făcut să nu mă mint pe mine.
Fiindcă recunoști că nu ești în stare să urmezi vocația ce singură ai ales,
te eliberez de orice angajament pe care l-ai făcut față de Biserică,
și îl rog pe Dumnezeu să-ți ierte păcatul.
- Mulțumesc, părinte. - Taci, nu-ți îngădui să-mi mulțumești.
Își dai seama ce-ai făcut, Mărgărita Passi ?
Declarația anterioară s-a raportat Emineței Sale în persoană.
E convins de sinceritatea și fervoarea ta. A semnat Nihil Obstat... [acceptul]
și a aruncat scrisoarea anonimă, pe care tu ai scris-o.
Nu, n-am scris-o eu !
Pe cine încerci să convingi ?
Nu crezi că e timpul, de-acum, să spui adevărul ?
Îmi cereți un lucru teribil.
Am tăcut până azi, fiindcă nu am vrut să-mi compromit rudele.
Toatea astea sunt atât de dureroase...
Aș vrea să vă explic. Cum să vă fac să înțelegeți ?
Totul a început cu moartea tatălui meu, când aveam 12 ani.
Mama a avut grijă de avere.
M-a adus în această mănăstire, în care și ea fusese crescută.
În fiecare an, venea solemn de sărbători să mă caute.
Iată-ne acasă la noi.
La tine acasă.
De ce spui asta ? E ridicol.
Ai pus să se taie plopii ?
Nu ți-am spus în scrisoare ? Am avut restanță un an la impozite.
Nu ne putem permite luxul să mai fim sentimentale.
Gino !
Unde este Giuseppe ?
În staul, doamnă Contesă.
Ți-e frică să nu răcești ?
Ți-am așteptat vizita. Mă obligi să vin din nou.
Dar am spus că am nevoie de banii de pe grâne.
Am cheltuit banii. Cine plătește zilierii ?
Am cheltuieli, doamnă contesă,
recolta este deja ipotecată.
Toată lumea știe. De aceea, nimeni nu ne dă credit pentru îngrășământ.
- Sunt singurul pe care vă puteți bizui. - Nu te crede erou.
Culesul viei va fi excepțional în acest an.
Ziarele agricole vorbesc numai despre asta.
Nu uitați că e nevoie de angajați pentru recolta de struguri.
Am o propunere.
Voi plăti pentru tot și vom face calculele mai târziu.
M-aș fi mirat să nu dramatizezi.
După recolta de struguri, nu va trebui să mai dați nimic.
Prea frumos ca să fie adevărat.
Vom schimba doar contractul. Cei 75 la sută vor fi partea mea...
și 25% vor fi ai dvs.
Cu avansul, ai avea tot.
Ascultați-mă, contractul este gata. Îl aduc, e nevoie doar de semnătura dvs.
E singurul lucru pe care-l dorești: semnătura mea.
Doar asta vrei. Unicul lucru pe care nu-l ai ca să mă furi.
Nu voi semna și ești concediat. Mă auzi ? Te alung !
Da, îl știu pe cel care mă va înlocui.
Vei primi notificarea de concediere. Asta e semnătura mea pentru tine.
Ce a vrut să spună ?
Când tatăl tău era în viață,
Giuseppe venea adesea, cu șapca în mână, să ceară credite.
- Dar acum... - Bine ai făcut să revii.
Doar că nu e așa de ușor, precum crezi.
Sindicatul îl va apăra, iar mie nu mi se va da dreptate.
Avocat lor va spune că nu pot da un randament eficient pământurilor.
Și e adevărat. Nu mă pot descurca...
Domeniul este prea mare.
Ar trebui să vând o parte din el, pentru a valorifica mai bine restul.
Ce ai de gând să faci ?
Atâta timp cât nu ești majoră, nu putem vinde nimic.
Știu.
Nu e nevoie să-l mai citiți, știți contractul.
Bună ziua, doamnă contesă.
Bună ziua.
Bună ziua, Clara. Vino dragă mea, vino.
Bună ziua.
Eei, n-o săruți pe bătrâna Clara ?
Ai crescut...
Tinerii vor începe să roiască în jurul tău curând, ai să vezi.
Îmi plăceau plopii...
Mama ta i-a vândut. Avea nevoie de bani.
La vârsta ta, eram deja căsătorită.
Era frumos.
Vacile de pe pășune nu sunt ale noastre.
Mama ta a dat cu chirie pășunea.
Nici măcar fân pentru vacile noastre nu e suficient.
Da, dar avem mai puține vaci decât anul trecut.
Eram foarte atașată de moșie.
Aici îmi petrecusem cei mai frumoși ani din viață, înainte de moartea tatălui meu.
- L-ai iubit mult pe tatăl tău ? - Enorm.
Își consacrase toată grijă, toată viața, țarinilor noastre,...
care acum se pierd.
Tata adora fresca pictată de Tiepolo.
Cât de frumoasă ești, mamă...
Crezi că aș mai putea fi iubită ?
Nu ai fost niciodată atât de frumoasă.
Dacă aș fi bărbat, aș prefera-o pe asta celeilalte.
Trebuie să fi fost curtată mult. De ce nu te măriți ?
Nici un bărbat nu...
Adică, nici unul dintre cei ce mi-ar putea plăcea,
n-ar fi dispus să se îngroape în acest ținut blestemat.
Asta e problema.
Crede-mă, mai târziu vei înțelege cât de complicat este.
Doar un bărbat ar putea repune totul în ordine.
Țarina este o chestiune de bărbați.
Chiar dacă există un astfel de om,
vei fi majoră peste doi ani,
liberă să dispui de moștenirea ta.
Îl vei goni și pe el și pe mine.
Voi fi recunoscătoare amândurora pentru grija față de bunurile tatei.
Te vei căsători și tu.
O să vrei să-ți aduci soțșul în casa tatălui tău.
E firesc.
Dacă moșia îți aparținea exclusiv, ce ai fi făcut ?
O vindeam imediat.
Există încă oameni care cred că terenul este profitabil.
Ei vor să fie proprietari de terenuri.
- Nu vrei să mergi înapoi la mănăstire... - Nu.
Am avea o căsuță pe Riviera...
Ai lua lecții particulare, dacă ai avea chef de studii.
Ce fericite am fi amândouă !
- Pleci ? - Ești atât de sensibilă... Ca și mine.
Trebuie să merg la cumpărături la Padova, Mă întorc până la ora cinei.
Nu știu de ce, eram convinsă că mama mergea la o întâlnire cu un bărbat.
A doua zi, m-am dus să-mi vizitez vecinii: contele și contesa Verdi.
Moșiile noastre sunt lipite, și, la fiecare vacanță, la ei făceam prima vizită.
Giuliano e fiul cel mare al vecinilor.
Anul precedent absolvise Facultatea de Drept la Universitatea din Padova...
și, de-atunci, locuia cu părinții săi.
Mi-aduci ceva de băut ?
O băutură și ce altceva ? Asta ai învățat la mănăstire ?
- Du-te și adu-mi un scotch. - Ia-l tu, eu prefer un Grappa.
Asta nu-mi place la țărani, manierele.
Îi invidiam pe toți și-mi era rușine.
L-am urât pentru că părea fericit.
Rita !
- Avem o idee mare pentru ziua mamei. - O paradă gen american.
- O chestie foarte modernă. - Foarte sexy.
- O versiune de "Orlando furioso". - Voi fi o prostituată.
Noi nu spunem "prostituată", ci "fată de companie".
Știu, dar "prostituată" sună mai expresiv.
Ne-am gândit la tine, să fii într-un balet cubanez.
- Va trebui să-l seduci pe Orlando. - Ar trebui să ai pe "vino-n-coa' "...
Nu-mi place să dansez.
- Iată-l pe Giuliano ! - Care-i treaba ?
- El va fi Orlando. - Nu, nu joc.
Fii sigur că o să le ațâți. Va trebui doar să ne privești.
- Cine beneficiază de caritate ? - Săracii din parohie.
Nu-mi plac săracii.
- Cât de enervanți sunt ! - Da, da...
Vom juca fără tine.
Tu nu te duci cu ele ?
Aceste jocuri copilărești nu mă mai interesează.
Văd..., te ocupi de jocuri mai serioase.
Vânătoarea de soți, de exemplu.
Caut un soț pentru mama.
Ce și s-a întâmplat, în ultima vreme ?
Ai devenit nostimă.
Și dacă într-adevăr caut un soț pentru mama ?
- Ești mai amuzantă decât crezi. - De ce ?
Îți voi explica asta mai târziu, când vei fi mai mare.
Și tu, ce faci ?
- Mă plictisesc. - Nu lucrezi împreună cu tatăl tău ?
A lucra este chiar mai plictisitor decât a nu face nimic.
- Nu vrei să faci nimic ? - Orice, oriunde. Dar nu aici.
- De ce ? - Mă sufoc.
Tu nu te sufoci ?
Eu ? Abia am ieșit din mănăstire...
Așteaptă un pic și vei fi complet idioată, ca surorile mele,...
sau sufocantă ca mine.
Caritatea ar trebui să fie pentru mine, să am de dat.
Sunt doctor în drept de un an.
Vezi unde m-a adus ?
Bugetul Verdi este socotit aproape la centimă...
și singurul lux pe care și-l permit e Sărbătoarea carității.
Aș vrea să poți face tot ceea ce ai dori.
Cât costă ?
11.000, domnișoară.
- Ce se întâmplă ? - Testează o pușcă.
- Îți place ? - La marele fix.
Care este ultimul preț ?
250, pentru tine, dar nu spui nimănui.
E din import. Nu pot face rabat mai mare.
200.000, pe credit.
- Primă plată după recolta de struguri. - 220. Și păgubesc, crede-mă.
Ei bine, e prea scumpă pentru mine. Veniturile mele nu-mi permit.
Deci, domnișoară ?...
Nu, mulțumesc. E prea scumpă pentru mine.
Nici o problemă.
Copiii secolului !
Hai să-ți iau o înghețată. Asta îmi pot permite.
Două înghețate de vanilie, te rog.
Ai avut vreodată un prieten ?
De ce ?
Nu ai și tu o prietenă, prin vecinătate ?
- E necesar pentru sănătate. - Prefer tenisul.
Ce e tare trist este că vei începe cu un imbecil...
Ca cei care le fac curte surorilor mele.
Ce zici dacă ne-am iubi unul pe altul ?
- O știu pe prietena ta ? - Nu, nu cred.
Locuiește în Padova ?
E o prietenă de-a mamei.
Știi, cum nu prea am bani, să ieși cu fetele...
Trebuie să te mulțumești cu ce găsești pe lângă casă.
Te iubește ?
Toate mă iubesc.
Femeile mă iubesc.
- Așa sunt ele. - Și ție nu-ți place deloc...
Ce mă dezgustă, este că doresc să fie iubite.
Ele "se dau", cum se spune, dar, în schimb, bărbații trebuie să le iubească.
E o afacere: dai, cum se dă.
Dar atunci când spui "Te iubesc", ești prins în capcană.
Dacă vrei să mergi la vânătoare, atunci când ea vrea la pat, ești ca un trădător.
La ce te gândești ?
Făceam niște calcule.
Din ce mi-a dat mama, dacă aș cumpăra racheta, ar trebui să renunț la altceva.
Nu te-a șocat ceea ce am spus despre iubire ?
Nu-mi pasă de sentimentele femeilor bătrâne.
Nu e bătrână.
Dacă ați ieși împreună, bărbații ar privi mai mul la ea decât la tine.
Atunci, de ce te plângi ?
Bun. Mergem ?
E a ta ?
Ei bine, pentru un nefericit copil al secolului...
Am fost doar norocos. O afacere reușită din întâmplare.
- Acum, trebuie să plătesc benzina. - Mă duci și pe mine ?
Și cu Lambretta, ce faci... ?
O punem între scaune.
Nu, nu vreau să zgârii caroseria.
Când a murit tata, ai suferit mult ?
Desigur. Ce întrebare !
Erați îndrăgostiți ?
Nu.
Da ?
Desigur, sunt gata.
Eram sigură...
Nu mai căuta o scuză, știu ce cuvânt ai.
Și ce-ți pasă ? Distrează-te !
Ești necăjită ?
Nu poți înșelege, ești prea tânără.
Cred că aș vrea să fiu bărbat.
Dacă aș fi fost bărbat, aș fi vrut să fiu iubit de o femeie ca tine.
Dar tu m-ai fi speriat, mamă. Cu-atât mai mult, fiincă te iubesc.
Un bărbat e sălbatic, mai pudic decât o femeie.
În fine, așa mi-l imaginez.
Nu mi-ar fi plăcut să mă forțezi să spun mereu "Te iubesc".
Aș fi avut impresia unui târg. Te iubesc, mă iubești. Îmi dai-îți dau.
Încetează.
Nu ai trăit încă nimic, dar știi deja totul despre viață.
Ești fiica mea. Și eu eram ca tine, la vârsta ta.
Nu mai sunt singură, înțelegi ?
Ai dreptate, îi cer prea mult.
Trebuie să-i lași pe bărbați să creadă că ei aleg, că ei apucă.
Dacă aș avea un bărbat, nu i-aș pretinde nimic.
Aș fi atât de generoasă...
- Îl cunosc ? - Nu, desigur !
- E un vecin ? - Nu,... e inginer.
- Ce vârstă are ? - Aceeași vârstă ca mine, cred...
Ori... pe-aproape...
- Nu-i știi vârsta exactă ? - Are aceeași vârstă ca mine, ți-am zis.
Dormi cu mine în seara asta, ăă ?
Dacă o să am coșmaruri, mă trezești.
Mama își depăna povestea ei de dragoste,
impunându-mi chinul de a-i suporta confidențele.
A doua zi dimineață, i-a dat telefon.
El a fost de acord să-i acorde mamei o parte din după-amiază.
Imediat după apel, ea s-a dus la cumpărături, la Padova.
Aaa, scumpa mea... !
Bună ziua, draga mea.
Vino aici, comoara mea, vino !
- Lasă, Silvio. - Nu vrei să răspund eu ?
- Dacă e el, îi spun că ai plecat deja. - Nu, nu, nu... răspund eu.
- Era de la sindicatul dijmașilor. - Ce vroiau ?
Ceva imposibil.
Nu știi cum să-ți petreci timpul, nu-i așa ?
Nițel alcool, poate, pentru sănătate.
Aș fi urmat-o pe mama, dacă eram în locul tău.
S-a dus la întâlnire cu Giuliano Verdi ?
Da, mi-a făcut confidențe.
Nu-ți e de-ajuns că-i furi Rimmel-ul, acum îi furi și secretele...
- Ea nu va fi fericită. - De unde știi ?
Azi-noapte, a plâns în somn...
Oo... dar... azi-dimineață, râdea... Așa-i dragostea...
Când o va părăsi, doar lacrimile îi vor rămâne.
Din ce motiv ar părăsi-o ?
- E cu 12 ani mai în vârstă ca el. - Taman asta e puterea ei.
Are vârsta potrivită pentru a fi o bună amantă.
Tot ce contează pentru bărbați sunt simțurile.
Numai cu astea îi ții alături.
- Când aveam 35 de ani... - E vulgar să dai cadouri.
Mașina ?
Și ce dacă ?
O știu pe mama ta foarte bine.
Vrea să se arate mai generoasă decât Contele Verdi.
A fost întotdeauna o rivalitate între aceste familii.
Dar sunt banii mei.
Nu trebuie să-ți faci griji, când ești atât de frumoasă.
Veși găsi întotdeauna un om dispus
să-ți dea de-o sută de ori ce cheltuie mama ta pe iubitul ei.
Pierdem domeniul parcelă cu parcelă.
Dar tu ești proprietarul...
Știi bine că mama ta nu-l poate vinde.
Așa că, las-o să trăiască.
A suferit destul cu tatăl tău.
- Îți interzic să vorbești de tata ! - De ce ?!
L-am cunoscut mai bine decât tine.
Știi câți frățiori a semănat în ținutul din preajmă ?
Ești o femeie josnică.
Idioato, știu destule ca să cunosc adevărul.
Nu ea mi-a spus că se întâlnește cu Giuliano.
Da, eu sunt proastă... N-ar fi trebuit să mă ocup de tine.
Dacă mă trădezi, voi spune că tu m-ai obligat să spun adevărul.
Și să nu uiți vreodată că eu voi fi stăpâna.
Mă faci să râd...
Rita, intră.
Mă bucur să te văd.
Să știi că semeni tot mai mult cu taică-tău...
Într-adevăr ?
Da. Ai aceeași privire, aceeași înfățișare...
Am venit...
fiindcă nu merge bine acasă.
O femeie singură nu poate gestiona o proprietate așa de mare ca a noastră.
Aș vrea să știu cum aș putea să vând înainte de majorat.
În anumite circumstanțe,
un judecător poate pronunța emancipare ta.
E doar o chestiune de vârstă...
Mai sunt și alte posibilități ?
Căsătoria.
Căsătoria duce automat la emancipare.
Așadar, dacă m-aș mărita, aș putea vinde.
Da.
Dar dacă ai putea dovedi că proprietatea este din ce în ce mai puțin rentabilă
și că o nouă investiție ar fi benefică,
sunt convins că ai putea obține mai lesne autorizația de a vinde.
Cât ar fi valoarea moșiei ?
Cineva trebuie să o estimeze...
Aș spune... nicicum mai puțin de 200 de milioane.
200 de milioane ?
Cât ar fi pe an de cheltuit ?
Dacă ai plasa banii cu o rată minimă de 5 %,
ai avea... 10 milioane pe an.
Bun, mă voi gândi la asta.
Rita...
Fiica mea, sora mea...
Îți amintești ce mi-a spus aseară ?
Nu i-am reproșat nimic pentru ieri.
Și nu i-am cerut nimic pentru ziua de mâine.
A fost foarte bun...
Ne-am întâlnit la pavilionul de vânătoare de lângă mlaștină.
El a fost minunat.
Nici n-a vrut să ne despărțim.
M-a dus la Veneția, pentru cină.
A fost atât de tandru...,
Ție îți datorez totul.
Mulțumesc !
Nu-mi detestam mama, mi-ar fi plăcut s-o văd fericită.
Problema a fost că am început să fiu interesată de Giuliano.
Aveam ocazia să-l cunosc mai bine...
Ne întâlneam în fiecare zi, la repetiții.
În cele din urmă, fusese de acord să participe.
Sunt leneș...
Un monstru de inactivitate.
M-aș scuipa în față, dacă aș avea puterea.
Am fost de acord să joc doar pentru a evita efortul de a refuza.
Orlando furioso e într-adevăr genul meu, nu crezi ?
Sunt în rahat până la gât. Și mă tot afund...
Nici măcar n-am chef să mă ridic.
Am totuși mușchi, ei sunt aici.
Dar pe cine vrei să pocnesc ?
Cred că cineva ar trebui să fie destul de curajos să mă omoare.
Ce zici de cineva care să-mi aducă un tub de somnifere ?
Și să mi-l dea cu drag.
Presupun că sunt o grămadă de motive pentru asta...
Oamenii au imaginație.
Doar voința le lipsește.
Știi ce vrei, nu-i așa ?
Dar, din fericire, nu e foarte original.
Marylin !
Să-i căutăm pe-acolo.
Vorbeau în urmă cu doar 5 minute.
Marylin !
Voi fetele nu aveți nevoie de prea mult ca să vă amuzați...
În cele din urmă, e odihnitor.
Eei, dragă, povestește-mi... Te-ai distrat ?
Unele fete sunt desfrânate.
Într-adevăr ?
La momentul repetițiilor, Marylin a dispărut.
Am căutat-o peste tot.
În cele din urmă, a ieșit din labirint despletită, cu iarbă pe rochie.
Știi cu cine fusese ?
Cu Giuliano Verdi. Era plin de ruj pe toată fața.
Cine este Marylin ?
O blondă frumoasă cu ochi uimitori.
Fiica Prințesei Arlettine.
Se pare că Giuliano le tăvălește pe toate, rând pe rând.
"Le tăvălește"... ?
- Ce limbaj... - Dar e adevărat, mamă !
Chiar prietenele Contesei Verdi îi fac curte.
Dna Tomasi, de exemplu...
Dacă ai fi văzut cum îl ținea de mână...
Dar lui nu-i pasă de ea. O femeie de 30 de ani..., îți dai seama.
De fapt, vârsta nu contează... dar are pungi pe sub ochi.
Ca tine, atunci când iubitul tău te-a făcut să plângi toată noaptea.
Ne vedem diseară.
Simțeam nevoia s-o fac să sufere. Era ca un vertij...
Nu te mai osteni, nu te iau de nevastă.
Ești încântătoare, ai toate calitățile...
în afară de una: nu ești bogată.
Numai un american ar putea întreține acest muzeu.
... cu patru foi... poartă noroc...
dar dacă are doar trei...
atunci, nu știu !
E de-ajuns însă o foaie pentru a face o diferență...
Cu iertare, Excelență...
Câte foi sunt aici ?
Îmi dai un foc din focul tău ?
Atunci..., vino !
Ne vom iubi fără fasoane...
La premieră...
Îi este teamă...
Trifoiul... să fi rămas cu o foaie..., unică din cele trei ?...
Desigur că nu !
- Ce trebuie să fac ? - Fii drăgălaș și taci.
Ești grotesc.
Ce zici acum ? Am farmec ?
Rita, în scenă pentru final !
Mă lași să trag și eu un fum ?
Mulțumesc.
În fine, a mers...
Diseară, o să arăt ca celelalte fete.
Asta încerci să-mi spui ?
Ai fost senzațională.
Mai lasă-mi și mie din ea.
Dorești să cinăm la un restaurant dintr-un loc ceva mai liniștit ?
Doar noi doi ?
Am făcut plinul de benzină, în după-amiaza asta.
Mă lași să conduc ?
Ai mai condus ?
Odată sau de două ori.
Dacă-ți surâde...
Nu ți-e frică ?
Îmi place să-mi asum riscuri.
Am chef să merg pe jos.
Nu ți-e frică ?
Îmi place să-mi asum riscuri.
E al treilea stol de rațe pe care-l văd.
Vânătoarea de mâine va fi formidabilă.
Voi face un adevărat masacru.
- Cu pușca pe care ți-a dăruit-o mama ? - E o carabină excelentă !
Sărut la fel de bine ca mama ?
Tehnica e medie dar reflexele sunt bune, ca și la volan.
- Nu ești surprins ? - A fost plăcut.
- Mulțumesc. - N-ai de ce.
Ai reușit să fii surprins, în schimb.
- De ce anume ? - Că știu că ești amntul mamei...,
și că nu ți-am spus nimic.
Ce vine din partea femeilor, nimic nu mă surprinde vreodată.
Eu, una, voi reuși să te uluiesc.
Ești nostimă.
Ești un mare idiot.
Destul pentru azi.
Du-mă la restaurant.
Acolo unde te duci cu mama, dacă nu te deranjează.
Merit, nu te-am silit să-mi spui "Te iubesc".
Te iubesc...,
e treaba mea.
Dacă vreau să te fac fericit, asta mă privește doar pe mine.
Maitre Rinaldi mi-a găsit un cumpărător pentru moșie.
220 de milioane.
Adică, o rentă de10 milioane.
Trebuie să-i las o jumătate mamei.
Îmi vor rămâne 500.000 de lire pe lună.
Nu e mult, dar e suficient ca să ies de aici...
și să te duc unde vei dori.
Nu-ți lipsește imaginația...
Nu e un vis, este un târg.
Te iau cu mine,
dar va trebui să-mi suporți prezența.
Voi încerca să nu fiu prea băgăcioasă.
E un vis. Poți vinde doar peste un an.
Nu și dacă mă căsătoresc.
- Îți cer mâna ! - De acord.
Pentru logodna noastră.
Ești incredibilă...
Poftim...
Cum vei proceda cu operația "ruptura" ?
Operația !
Crezi că sunt general... sau chirurg ?
În fine, cum vei rupe relația cu mama ?
Vrei să-i trimit o scrisoare ?
N-ar fi de-ajuns.
Dar trebuie să i se aducă la cunoștință.
Va afla tot ce se întâmplă.
Vrei să vorbesc eu cu ea ?
Ce șulfă ești !
Și nu-ți place ?
Ba, mă pasionează chiar.
Mama vine cu tine la vânătoare, mâine dimineață, nu-i așa ?
Adică, în câteva ore.
Rațele se ridică la răsăritul soarelui...
și un vânător bun trebuie să fie pe poziție în tăcere,
înainte de ivirea zorilor.
Timpul execuțiilor capitale.
Va fi momentul propice pentru a-i da mamei vestea logodnei noastre.
Am s-o fac în stilul meu.
Ce ar trebui să-i spun ?
Te-or fi învățat și asta în mănăstire...
Credeam că ești mai imaginativ, totuși.
Să vedem...
Suntem în pavilionul de vânătoare,
... e încă noapte...
Îmi pregătesc puștile...
Elisa este alături de mine, ea mă sâcâie.
Da, mă sâcâie.
Vânătoarea este un hobby singuratic.
Adică, o plăcere de bărbat.
Elisa face ceva prostesc.
Ce face ?
O face special pentru a mă deranja.
Aa..., am găsit:
ea scapă pușca din mână.
Atunci, îmi ies din fire,
fiindcă nu vreau să zboare rațele.
Așa că îi strig: "Să mă lași în pace !"
Nu crezi că te concentrezi prea mult pe fază preliminară ?
Elisa nu înțelege.
Femeile nu înțeleg niciodată nimic.
Bun, să revenim...
Elisa, care n-a înțeles nimic,... mă întreabă: "Ce-am făcut ?"
Întreabă-mă: "Ce-am făcut ?"
Ce-am făcut ?
Ai făcut că s-a terminat totul între noi. T - E - R - M - I - N - A- T.
Pricepi ?
De-altminteri, băbuțo, demult se terminase totul între noi.
Mă căsătoresc cu o fată bogată.
O să-mi dea șansa să mă car din ținutul ăsta.
Nu merg la vânătoare ca să fiu sâcâit de-o hoașcă.
Încă nu ai spus că te însori cu mine.
Nu crezi că împingi lucrurile ?
Te iubesc.
Toate-s la fel !
Nu mai dormi, la vârsta ta ?
Nici la a ta, aș spune... Dar nu pentru aceleași motive.
Mama ta este atât de tulburată, de la o vreme...,
că nu mai poate recunoaște zgomotul unui motor.
Nici măcar al unei Flaminia.
Du-te la culcare, acum. Vise plăcute.
- La ora asta te întorci acasă ? - La ora asta te scoli ?
Mulțumesc, poți să te duci.
Dacă aș veni după zori, aș spune că pun rațele pe fugă.
Ce n-ai face pentru o partidă de vânătoare...
Nu mi-ai răspuns.
De ce te-ai întors așa de târziu ?
Tu știi doar, până nu împlinești 20 de ani,
îți impun să te întorci acasă înainte de miezul nopții.
După repetiție, ne-am dus în gașcă la Lido să dansăm.
N-am putut părăsi grupul.
- Măcar te-ai distrat ? - Sincer, nu.
Mi-ar plăcea să prinzi gustul plăcerilor potrivite vârstei tale.
Sunt prea tânără pentru plăcerile vârstei mele.
Cât de frumoasă ești, mamă.
Ai grijă ! Idioato !
Ai o mână butucănoasă.
Cum poți fi așa de neîndemânatecă, la vârsta ta ?
Ai încasat ceva bani luna asta ? Avem un debit de 200.000 de lire.
Aaa, mă temusem că ar fi mai mult.
Du-te la culcare, acum.
Cu tine mă simt ca și cum ar fi prima noastră întâlnire.
Tu ești singura care mă face fericit.
Faci comparații ?
E în favoarea ta.
Nu mai suport ! Nu mai pot.
O, Doamne...
Ce mai aștepți ?
Condu-o în camera ei și dă-i un calmant.
Nu mă abandonați !
Ești în mâinile lui Dumnezeu.
- Întoarce-te către El și roagă-te. - Sunt în mâinile dvs, Don Paolo.
Sunteți un sfânt.
Vom continua această întâlnire într-o altă zi...,
când o să-ți regăsești calmul.
Cred că Mărgărita Passi are nevoie de odihnă.
Fiecare cuvânt, fiecare atitudine a protejatei d-tale...
contrazic afirmațiile d-tale despre ea.
Nu vreau să mă îndoiesc de buna-credință d-tale, Giulietta,
dar regret că o călugăriță cu experiența pe care o ai...
poate ceda unui impuls sentimental,
care are doar aspectul carității creștine.
Misiunea d-tale este de a instrui slujitoare pentru casa lui Dumnezeu.
Nu de-a oferi azil unei tinere nevrozate.
Când Rita ne-a fost încredințată, sensibilitatea ei era aproape morbidă.
Vă asigur că pe toată durata noviciatului,
ea a dat numeroase dovezi de vocație autentică.
De-altminteri, confesorul ei, Don Scarpă, poate confirma.
Practic, copila aici a fost crescută.
S-ar putea să fi fost orbită de un instinct matern.
- Dar Don Scarpă... - N-am acuzat pe nimeni.
Continui investigația.
Poate descopăr o mașinațiune...
în care ești atât complice cât și victimă, involuntar.
Nu ești singura. Mai sunt și alte persoane implicate.
Îi voi face o vizită contesei Passi.
Contesei Passi ?
Dacă vrei să vorbești despre Rita, nu trebuia să vii.
Demult nu mai am nimic de aflat despre fiica mea.
Știți bine că vocația ei religioasă n-a existat niciodată.
Ea a fost întotdeauna mythomană.
Dacă ești directorul ei spiritual,
starea ei de spirit trebuie să nu-ți fi scăpat.
Aș vrea să vă explic...
sub ce pretext v-ați folosit autoritatea
pentru a o obliga să ia o decizie împotriva căreia ființa ei se revola ?
Și căreia eu unul mă opun.
În numele ei ?
Mă opun cu toată tăria să fie constrânsă o conștiință tânără.
Crezi că Rita este atât de influențabilă ?
Crede-mă, părinte...
luând voalul, a luat cea mai bună decizie.
Vreți să spuneți cea mai convenabilă pentru dvs.
Tot atât de legitimă cum par să fie și resentimentele contra fiicei dvs.
Nu aveți dreptul să sacrificați pentru liniștea dvs o conștiință tânără.
- Arăt eu că o femeie liniștită ? - Starea sănătății sistemului dvs nervos...
... mă interesează mai puțin decât salvarea sufletului cuiva.
Rita aparține aceastei lumi.
Și aici, în această lume, ea trebuie să-și găsească mântuirea.
Ea trebuie să se întoarcă la mediul său, la țarina ei.
Și moșia, de care este foarte legată, dvs, ca mamă, trebuie s-o administrați.
Atunci ea își va alege soțul potrivit.
Îmi povestești un roman...
Aceasta este rezultatul jumătății ei de adevăr...
Părinte, ești pe cale să joci rolul avocatului diavolului.
Pledezi cauza unui criminal.
Limbajul dvs nu mă surprinde.
Eu am observat deja această influență asupra Ritei.
Cum ați putut corupe inima acestui copil ?
Cum ați putut-o împinge, făcându-i confidențe, până la granița nebuniei ?
Eu nu mai sunt aceeași femeie...
Nu mai sunt femeie.
Trebuie să reconstruiți ceea ce ați distrus.
Am trimis Eminenței Sale, Episcopul, raportul cerut.
Fiica dvs nu-și poate pronunța juruințele.
Ea trebuie să părăsească mănăstirea și să se întoarcă aici.
Cu binecuvântare Monseigneurului...
Rămâne doar să-i sărut mâinile Eminenței Sale,
continuând să-mi ispășesc greșelile.
Dar până când ?!
Uită-te la mine, părinte...
Poate că sufletul meu nu prezintă interes pentru d-ta.
Dar este ăsta un motiv pentru a-l condamna, fără să-l cunoști ?
Uită-te la mine...
Ai venit aici ca un judecător...,
pronunță sentința.
Ești sigur că știi toate faptele ?
Am venit să am o întrevedere cu dvs.
Nu cer altceva decât să vă aud.
Sunt obligată să revin...
la evenimentele pe care am tot încercat să le uit.
Presupun că nu afli nimic nou dacă spun că după mulți ani...
de singurătate,
am devenit amanta lui Giuliano Verdi,
fiul cel mare al vecinilor mei.
Ne făurisem proiecte de căsătorie...
În acea noapte, l-am întâlnit la pavilionul de vânătoare,
lângă lac, la marginea domeniului nostru.
E interzis să întreb la ce te gândești ?
La America.
Așa de departe ?
În America, noi doi am putea avea o viață dulce.
Vorbesc serios, să știi.
Când nu va mai fi între noi America,
atunci te voi crede.
Tu ești singura care mă face fericit.
Faci comparații...
E în favoarea ta.
M-ai înșelat.
O puștoaică a încercat să mă cumpere.
Acum ai devenit și vânător de zestre...
Nu, nu mă vâr în combinația ei.
Cine e ?
O prietenă de-a surorilor tale ?
Marylin, poate ?
Ce contează numele ei...
Mi s-a părut că joacă un rol de judecător.
N-am mai întâlnit așa ceva,
o fată fără inimă.
Pentru mine, s-a isprăvit.
E adevărat ?
Îți urez un masacru bun.
Și... fata asta.
- Nu v-ați gândit că ar... - M-am gândit că era Marylin.
Da, fiica unui proprietar bogat din preajmă.
Dar, câteva zile mai târziu,
Clara mi-a spus că Giuliano a condus-o acasă pe Rita în acea noapte.
N-am avut mult de investigat ca să descopăr că au petrecut noaptea împreună la Veneția.
Dar în dimineața aceea, nu știam nimic.
Eram fericită,
mai fericită ca niciodată, până atunci.
Unde era Rita în acea dimineață ?
Rita, Rita...
Chiar crezi că m-am preocupat de Rita în acea dimineață ?
V-am pus o întrebare, doamnă, o întrebare precisă...
Vă rog să nu o evitați.
Munca d-tale este să sondezi suflete, Don Paolo.
Ar trebui să știi când ai atins adâncul.
N-am ascuns nimic despre mine.
Nu am nimic mai mult de spus.
Sper că ești convins
că fiica mea nu mai are ce căuta în această casă.
Sunteți mama ei. Nu aveți dreptul să vă abandonați fiica.
Am găsit un adăpost pentru ea.
Rita are un anume caracter... A dovedit-o.
Cu tenacitate și cu ajutorul d-tale,
poate deveni o călugăriță perfectă.
E doar o chestiune de disciplină.
Asta trebuie să o faci să înțeleagă.
Vă dați seama ce faceți ?
Încercați să-l faceți pe Dumnezeu complice la intrigile dvs.
V-a păcălit fătuca, și încă cum ! Se pricepe de minune !
Și cine știe ce-a mai promis ?
Nu sunteți primul tras pe sfoară, Don Paolo.
Clara !...
Condu-l pe Don Paolo.
Spuneți că prezența fiicei vă deranjează,
și puteți suporta să trăiți cu această creatură...
Nu mi-o luați în nume de rău, Don Paolo.
N-am vrut să vă jignesc.
Sunteți om, la urma urmei, aveți slăbiciunile dvs.
N-am vrut să vă acuz.
Ocupați-vă de mântuirea Ritei, dacă asta vă pasionează într-atât...
dar nu încercați să ne amestecați și pe noi în asta.
Am încercat tot ce-am putut aici.
Nu credeți ?
Acum, să vă spun ceva ce nu știți.
Eu diriguiesc totul aici, de doi ani.
Îmi pot spune părerea, și iată-o.
Dacă Rita părăsește mănăstirea, e doar pentru a-și cere moștenirea.
Nu, este inutil să protestați. Am cunoscut-o mai bine decât dvs.
Eu spun ce cred, nu mă tem de nimeni
și spun doar adevărul.
Nu vrem să-i facem netrai lui Don Paolo.
Nu-i așa, dragă Elisa ?
Contesa Passi și-a pierdut obișnuința de-a mai primi oaspeți.
E tare ostenită, după cum vedeți.
Are nevoie de tihnă.
Atunci, lăsați-o în pace, Don Paolo.
Și spuneți-i și protejatei dvs.
Îi dau acest sfat.
Eram în barcă, la câțiva metri de pavilion.
Giuliano era pe cale să-i spună mamei că mă iubește.
Asta-i o minciună. Giuliano nu-i putea spune asta.
Îi spunea că vrea să mă ia de nevastă. Mama plângea.
Nu plângea. Dimpotrivă, era fericită.
Sau crezuse că e fericită.
Ați vorbit cu ei.
Ați făcut o înțelegere cu ei.
Vreți să mă îngropați de vie.
Îngenunchează !
Îți poruncesc să respecți acest loc.
Ei se sărutau în fața mea.
Îmbrățișare animalică.
Și eu care venisem plină de iubire...
N-am vrut să văd nimic, așa că am fugit ca o nebună.
Minți ! Ai rămas pe loc.
Am rămas, da.
Ca să aflu de ce Giuliano și-a bătut joc de mine.
Eram și eu amanta lui, aveam drepturi.
Dar el nu a avut curajul să-mi răspundă.
Se prefăcea a fi ocupat...
... își încărca pușca. Era nervos.
Și... nu știu ce s-a întâmplat...
... a făcut o mișcare ciudată și pușca s-a descărcat singură.
Minți iarăși. Minți. Au fost două focuri.
Împiedicați-mă să mai mint.
Ajutați-mă !
Ajutați-mă să spun tot adevărul.
Iată..., iată purul adevăr.
Rita...
Rita !
Rita...
Rita.
Am vrut să-ți fac o surpriză.
Am vrut tare mult să mă iei în brațe.
Ai putea măcar să-mi întinzi mâna.
Ce faci ?
Un masacru frumos.
Am rătăcit prin câmp toată ziua.
Seara, m-am întors acasă.
Mama... știa deja totul.
De-atunci m-am lăsat pradă pasivității.
În locul maică-tii, eu n-aș fi fost atât de îngăduitoare.
Aici vei avea tot timpul să te căiești.
Și bagă-ți bine în cap că în afară de aici, nu mai există alt loc pentru tine.
Nu pot să te mai cred.
N-am fost niciodată atât de sinceră ca acum.
Dumnezeu știe că mă duc spre el cu dragoste.
Nu ești capabilă să-ți iubești aproapele.
Doar te folosești de el.
Și vrei să faci la fel cu Dumnezeu.
Ai venit la mănăstire doar ca să nu ajungi în închisoare.
Un Passi nu va fi judecat niciodată ca un criminal.
Dumnezeu trebuie să aibă aceeași părere,
pentru că El a girat planurile mamei.
El mi-a impus chinul cel mai rafinat:
doi ani la pragul Paradisului cu Iadul în suflet.
Tot ce mă înconjura, îmi amintea mârșăvia mea.
Asta mă silea să fiu și mai atentă...
pentru că o mișcare, o privire, un cuvânt m-ar fi putut trăda.
Am fost cea mai zeloasă novice din mănăstire.
Maica Giulietta vă poate confirma: am executat totul fără cusur.
Și ai păstrat acest chip în fața confesorului.
Don Scarpă este un preot îngust la minte.
El va descuraja fie și cea mai banală mărturisire.
Spune mai bine că ingeniozitatea ți-a favorizat obrăznicia.
Don Scarpă este un om plin de candoare, fără răutate.
L-ai folosit să vadă un suflet bun în tine.
Și asta îți înflăcăra mândria.
El cerea prea mult de la mine pentru a-mi spori ardoarea, și o știți foarte bine.
Auzeam tot timpul aceleași reproșuri, spre a-mi stârni aceleași mustrări,
Sufletul meu a ajuns somnolent.
Trăiam într-un soi de toropeală,...
pe care maica Giulietta o confumda cu contemplarea.
Ajunsesem la resemnare...
și, deodată, ați venit cu vorbele dvs de foc.
M-ați trezit.
Ce o să faceți cu mine, Don Paolo ?
Ai zice mai degrabă...
"Cum aș putea utiliza acest preot ?"
Ce aștepți de la mine, Rita Passi ?
Să mă înțelegeți, părinte.
Vreau doar să fiu înțeleasă.
Am venit la dvs din adâncul disperării.
Sunteți reprezentantul lui Dumnezeu pe Pământ.
Veți refuza oare să-mi ascultați rugăciunea ?
Ce-i ceri lui Dumnezeu ?
Iubire.
Iubiți-mi sufletul, Don Paolo. Iubiți-mă.
Ridică-te !
Profanazi confesionalul.
Condiția de a primi iertare este căința.
Dar nu e nici umbră de căință în tine.
Trebuie să-ți refuz absoluțiunea.
Sufletului dvs îi e atât de frică de al meu, încât fuge de el ?
Ce fel de preot sunteți ? Dezertați de la misiune.
Misiunea mea e să mă rog pentru păcătoși, Mărgărita Passi.
Dumnezeu să te lumineze, copilă.
Dacă cineva mă poate aduce înapoi la lumină, numai dvs, Don Paolo, o puteți face.
Numai dvs.
Sunt pierdută, fără dvs.
Mă voi ruga pentru tine.
Mă voi ruga cum nu m-am mai rugat pentru altcineva.
Dumnezeu nu te va abandona.
Dumnezeu nu are lașitatea dvs.
Unde te vei duce ?
Unde vreți să mă duc ?
Spuneți-mi.
Du-te înapoi în chilia ta...
... și așteaptă.
Voi lua o decizie, după-amiază.
Pleacă de aici.
Pleacă.
O să veniți ?
Soră, de acum încolo nu mai sunt directorul spiritual al oficiului.
Rita,
Don Paolo Conți mi-a comunicat decizia să.
Am înțeles că ne-am face vinovați dacă te-am ține aici.
Ce decizie ?
Ce a spus ?
Vei părăsi mănăstirea foarte curând.
Rita,
m-am rugat mult pentru mântuirea ta.
M-am rugat foarte mult.
Ce a spus ?
Părintele...
Știm cu toții dificultățile ce te așteaptă dincolo de aceste ziduri, copila mea...
Cred că, mai presus de toate, trebuie să evităm un scandal.
Sunt convins că timpul va vindeca totul.
Pentru primele zile, ți-am găsit o acasă prietenoasă.
Te voi duce la sora mea mâine.
Și Don Paolo ?
Vom pleca dimineață devreme.
Totul în acest proces e știut.
Singurul martor al crimei, dacă a fost o crimă,
este Elisa Passi, mama acuzatei.
Dar materialele referitoare la caz
spun că Elisa Passi avea destule motive ca fiica ei să-l omoare pe Giuliano Verdi.
El, am auzit, fusese amantul ei dar a lăsat-o pentru fiica sa.
Dimpotrivă,
Elissa Passi spune că Giuliano
a lăsat-o pe fiica sa, ca să se întoarcă la ea.
Pe cine ar trebui să credem ?
Pe Clara Riciatti ?
Ea a așteptat 2 ani pentru a vorbi.
Nu i-a păsat de justiție până ce acuzata,
amenințându-i dominația exercitată asupra bunurilor Passi,
și toate avantajele ei materiale.
Tăcerea ei poate fi complicitate.
Dacă a fost o crimă, Clara Riciatti ar trebui să fie acolo,
în banca acuzaților.
Respect durerea părinților victimei, Giuliano Verdi.
Dar lăsându-și fiul să trăiască în trândăvie,
fără a se preocupa de cheltuielile ce depășeau veniturile lor,
n-au comis eroarea unei slăbiciuni vinovate ?
Au fost Verdi și Passi vrednici de moștenirea lor ?
Dacă a fost o crimă, moralitatea lor este cauza.
De aceea noi nu înțelegem
de ce Rita Passi este singură în boxa acuzaților.
Ce e mai dăunător pentru Rita Passi
este atitudinea ei în timpul acestui proces.
Aroganța ei, lipsa ei de moralitate.
Rita Passi nu este gata de a trăi în societatea noastră.
Înainte de a fi eliberată, ea va trebui să fie re-educată.
Sau mai bine zis: educată.
Dacă Instanța hotărăște că e vinovată,
aș dori ca pedeapsa ce va primi să-i permită să primească această educație.
Cred că doar o mărturie nu ne-ar fi ajutat.
Cea a preotului care a condus retragerea spirituală a novicei
în mănăstire, unde Rita Passi avea de gând să-și pronunțe juruințele.
Am auzit multe despre Don Paolo în timpul acestui proces.
Se pare că acest preot, plin de credință și ardoare,
a reușit să dezghețe inima învinuitei
și să o facă să mărturisească adevărul.
Dar el este legat prin taina confesiunii, așa că nu a răspuns la apelul nostru.
A doua zi după mărturisirea Ritei Passi,
Don Paolo cerut admiterea lui
într-un ordin religios în care Normele sunt deosebit de stricte.
Ce secrete oribile se ascund în spatele feței închise a învinuitei
astfel încât sufletul unui preot să poată fi atât de copleșit ?
Apărarea are cuvântul. Te rog, Maitre. [dle avocat]
Ne referim la ceea ce am spus în memoriul nostru.
Are acuzatul ceva de adăugat ?
Nu sunt vinovată.
SFÂRȘIT